Det är jag som är Chuck.
Här kommer lite som du kan behöva veta.
Är jag en magnet för skurkarna? Driver du med mig?
Jag fattar inte att du tog med mig hit
och använde mig som en mänsklig måltavla.
Allt om Bartowskis mor är falsarier.
Jag borde ha haffat henne innan hon försvann igen.
Min mamma lämnade ett meddelande.
Hon vill träffa Ellie ikväll innan hon fortsätter som infiltratör.
Släpp henne!
Sluta! Du fattar inte vad det handlar om!
Din mamma är inte den spion du tror hon är.
Ellie, jag är ledsen men mamma kommer inte.
Varför håller hon på så här mot oss?
För att hon är spion.
Colonel Casey,
Akten om Projekt Isis du upptäckte var äkta.
Mary Bartowski, alias Frost,
var CIA-agent och arbetade infiltrerad hos Volkoff
tills för tjugo år sedan då hon bytte sida
och vi hörde aldrig av henne mer.
Walker, du fattade rätt beslut genom att ta in Frost.
Agent Walker?
Walker.
Ja, General, vad gör vi nu?
Vi flyttar Frost till en hemlig anläggning imorgon.
Ingen får alltså träffa henne, särskilt inte Bartowski.
Agent Walker, jag antar att jag kan lita på att du
håller ett öga på Chuck.
Självfallet.
Bra. Hur tar han det?
Han...
Han tar det bra, General.
Lugn, faktisk.
Väldigt lugn.
Hur ska jag kunna vara lugn? Sarah, jag hade allt under kontroll.
Mamma skulle träffa Ellie i fem minuter
och sedan försvinna för alltid.
Jag bad dig lita på mig, men du gick bakom min rygg.
Varför har du så svårt att tro på mig?
Hur lät det?
Du var sannerligen passionerad.
Men jag skulle inte säga fantastisk.
Inte?
Det kanske tycktes så eftersom du var så intensiv.
Och hade inte Sarah bevis för att din mamma arbetade för Volkoff?
- Vems sida står du på egentligen? - Chuck, måste jag välja sida?
- Din sida då. - Eller inte...
Jag... vet inte.
Sarah och jag har inte grälat förut...
Inte på riktigt, inte som nu.
Jag hör vad du säger.
Första grälet mellan ett par sätter ribban för kommande.
Tro mig.
- Jag går igenom det själv just nu. - Du och Alex?
Nej, jag och Casey, faktiskt.
Så jag tar det bara lite lugnt,
lugnar ner mig, rensar ur systemet.
Du borde göra samma sak med Sarah.
Du har nog rätt.
Det hjälper inte till att bevisa min mammas oskuld.
Min pappa letade efter henne hela livet
och det finns inget här som bevisar att hon inte är en förrädare.
Den här teknologin är rena stenåldern.
Men vi kan putsa upp henne lite och sälja henne på Ebay?
Ingen kommer att köpa en Phalanx XR-12 dator.
Den tar ju bara trekantsdiskar.
- Är det här allt? - Vad menar du?
Din far lämnade allt det här till dig, men är det möjligt
att han lämnade något till Ellie också?
Vad menar du med lämnade?
Inte vet jag. Information? Något om mamma kanske?
Pappa brukade skicka kodade meddelanden
under privatannonserna, men jag har inte sett några
sedan han dog.
Vad handlar det här om?
Det är det här med mamma.
Jag hopppades på att pappa hade lämnat en del svar.
Jag önskar att vi kände dem bättre,
men eftersom den enda som kan ge oss några svar
är inlåst på en CIA-bas,
vi kan ju inte bara knalla in där och fråga.
Just det. Det går inte.
Tom, Jerry. Kul att se er igen. Fortsätt så.
Fortsätt med det ni gör. Ha kul, det försöker jag.
Hej, Ginger.
Många nya ansikten här nere, va?
Vi borde ha en firmafest eller nått, som låter oss lära känna varandra.
Vi kan utbyta falska namn och bakgrunder.
Toppen. Låter jättekul...
Att smyga dig in i ditt eget hem...
Hur länge har du stått gömd bakom dörren?
En obekvämt lång tid, faktiskt,
men det är inte det som är grejen.
Du och Chuck har en relationskris.
Kris? Har han sagt något till dig?
Han har berättat allt för mig.
Jag tror han behöver lite tid för att lugna ner sig.
Men han vill ju alltid prata om... allt.
Vad vill du att jag ska säga? Du gick bakom
Du gick bakom hans rygg och arresterade hans mor.
Jag försökte bara skydda honom.
Ellie sa samma sak.
Har han berättat för Ellie också?
I motsats till vad de flesta tror,
tror vi att det finns ett hjärta av guld under den kalla ytan.
Morgan, var snäll och rör inte mitt bröst.
- Det var inte menat sexuellt... - Vet du, det här är löjligt.
Ingen av oss borde smyga omkring.
Om jag bara pratade med Chuck skulle allt lösa sig.
Var är han, förresten?
Du borde inte vara här.
Jag behöver din hjälp.
Varför det? CIA tror att jag är en förrädare.
Jag ska bevisa din oskuld.
Chuck Versus the First Fight Säsong 4 Avsnitt 7
Översatt och omsynkad av MITO TNs Översättargrupp, © 2010
Om jag ska hjälpa dig behöver jag veta sanningen.
Casey hittade en akt som visade att
Project Isis lades ner för tjugo år sedan,
att du förrådde CIA och allierade dig med Volkoff.
Ja, så långt stämmer det.
Volkoff började misstänka att jag jobbade för CIA.
Han var nära att komma på mig.
- Att du var en Bartowski? - Att jag var mor.
Så jag gjorde det enda möjliga.
Jag medgav att jag jobbade för CIA,
och bsa till Volkoff att jag ville ansluta mig till honom.
Jag bröt alla band med CIA, och började jobba för MI6.
Berätta vem jag ska ringa, så ställer jag allt tillrätta.
Det är inte så enkelt! Volkoff har källor hos CIA.
Det var därför jag var tvungen att sluta.
Ett tjugoårigt uppdrag går om intet
om han får nys om det här.
Men du kan lita på mig.
Du tänker väl inte berätta för din flickvän den här gången?
Det är nog ingen risk eftersom vi grälar just nu
och inte pratar med varandra.
Vill du... prata om det?
Nej, det är okej, men tack ändå.
Eftersom vi är ihop borde hon väl kunna lita på mig ibland?
Det spelar ingen roll. Jag kan hålla det hemligt.
Bra.
Det finns en person på MI6
som kan bekräfta att allt jag sagt är sant.
Han heter Gregory Tuttle. Han är min handläggare.
Vi har ett förbokat möte idag klockan två
på Old Duke Tavernan.
Gå dit och säga den här koden till honom.
"Per fas et nefas."
Per fas et nefas?
Det är enda sättet för honom att veta att han kan lita på dig.
Han vet inte att du är min son.
Ingen vet det.
Okej, jag fattar.
Förlåt, vad var koden nu igen?
Vad handlar det här om? Vad håller du på med?
Jag vet att det låter knäppt,
men tänk om pappa lämnade ett kodat meddelande i en annons?
Det var månader sen du slog fast att det inte fanns några.
Jag vet, men jag fick nyss veta att min mamma är spion,
och Chuck sa något idag som...
Det kan inte vara en slump.
Varje dag sedan av dog
har det funnits en 1968 års Mustang till salu.
Elle, om det var en hemlig kod, skulle du ha hittat den.
Jag vet inte men det är något med den.
Är det pappas sista meddelande till mig? Kanske något viktigt?
Eftersom jag värdesätter vår förhållande, John,
måste jag vara uppriktig mot dig.
Vi är inte sams.
Okej.
"Okej"? Är det allt du har att säga?
Mitt skift slutade för två minuter sedan.
Du ljög för mig.
Du berättade aldrig att Project Isis akten bevisade
att Mrs. Bartowski arbetade för Volkoff.
Du bad mig göra som du gör,
för att bli en bättre spion, men hur ska jag kunna det
om jag alltid är "magneten", eller får vänta i skåpbilen,
eller blir lurad av min partner... och min vän?
Vilken tur att jag hittade dig.
Jag behöver din hjälp med ett super topphemligt uppdrag.
Får jag hoppa fallskärm från ett flygplan sittande på en vild häst?
Nej, det får du inte, för det får ingen...
Men du får bära öronmussla...
Taget!
Kom ihåg att vi jobbar under täckmantel.
Lite diskretion räcker långt.
Uppfattat.
Öronmusslan på plats, och jag tror den funkar.
Hallå? Testar...
Rör den inte. Om du rör vid den drar du uppmärksamhet
till det faktum att du har den.
Du ska vara mina ögon och öron.
Jag vill att du sitter i baren utan att märkas.
Tuttle får inte veta att någon följde med mig.
Då kör vi.
Gör mig en tjänst?
Ser du menyn med dagens specialare från där du sitter?
Okej, jag säger det igen: Vi jobbar under täckmantel.
Vi är inte här för att beställa mat.
Och öronmusslorna är inte till för privata samtal.
Jag fattar. Påminn mig bara
att berätta vad Sarah tycker om ert gräl.
Har du pratat med Sarah? Vad sa hon?
Varför är du så nervös? Det är lugnt.
Jag skötte snacket.
Höll det enkelt och konsist, och mer eller mindre
förklarade för henne att genom att inte lita på dig,
svek hon ditt förtroende och din familj.
Dina ord, inte mina.
Hur kunde du...? Det skulle stanna mellan oss.
En sekund bara...
Den här funkar inte som den ska.
Ett ögonblick bara...
Skål.
Jag ska bara...
Jag vill inte ställa till med en scen.
Men jag sliter strupen av dig med den här plastgaffeln
om du inte berättar vem du är och varför du har en öronmussla.
Det skulle verkligen bli en scen, eller hur?
Det är du som är Tuttle, eller hur?
Jag har en kod till dig.
Det är på latin, och den lyder...
Hur lyder den?
Toppen! Nu måste jag torka den.
Nu vet jag!
"Per fas et nefas".
Tack gode Gud!
Skickade Frost dig?
Jag vill be om ursäkt för att jag frågade ut dig i så hårda ordalag,
och självfallet för att jag hotade att slita ut strupen på dig.
Jag vet inte ens hur man gör.
Du verkade rätt övertygande.
Det var snällt sagt, men jag är bara handläggare på MI6,
jag är ingen tränad fältagent,
inte fältmässig, som man säger.
Tiden är ute. Det finns en gräns.
Polyester suger ju bra.
Nöjd så?
Kom gärna åter.
Vänta.
Varför skickade Frost dig?
Var är hon?
Jag heter Charles Carmichael.
Jag är hennes bundsförvant på CIA.
De har henne i förvar.
Om hon är i förvar kommer Volkoff att leta efter henne.
Vi har inte mycket tid.
De börjar med den som hon sist sågs med.
Säg inte att det var du.
Fan också!
Morgan... hjälp...
Testar, testar. Chuck, jag är tillbaka.
Nu är jag tillbaka i matchen.
Det är inte sant!
Jag har tappat bort dem!
Hallå, Agent Carmichael.
Kan jag säga Charles?
Javisst, är vi på ett flygplan?
Ja.
Volkoffs agenter kidnappade oss.
Otäcka typer.
De tror visst att vi har Frost.
Vad tittar du på?
Inte på det ärret, eller på det andra...
På inga av ärren. Eller på din... mouche.
Det är ett skönhetsmärke.
Vilket jag menade med "mouche", skönhetsmärke.
Samma, lika.
Du är så fantastisk att jag inte kan sluta titta.
Du ska berätta vad du gjort med Frost.
Och du ska göra det nu.
- Han vet ingenting! - Men det gör du?
Jag vet att om du använder pincetten,
på dina jättelika näshår,
skulle det göra underverk.
När var senaste gången en man visade intresse för dig?
Var ärlig.
Vad gör du?
Tortyr nr 101, min vän.
Jag har läst varenda handbok i ämnet.
Försvaga offret känslomässigt, ta sedan över kontrollen.
Vad skulle hon kunna göra med den där lilla pincetten?
Nej, nej! Snälla, sluta!
Jag berättar allt du vill!
Jag bor på Tally Place 17. Min hund heter Kipper.
Min första sexuella upplevelse hade jag medan
jag såg på "Lawrence of Arabia".
Det är inget jag är stolt över. Jag kommer från ett trasigt hem.
Allt jag vill veta är vad du gjort med Frost.
Det där kommer du att få ångra!
Jag tror jag gör det redan.
Jag vet ju inget, okej?
Ena sekunden var Chuck där, sen var han försvunnen.
Vi gjorde bara det Mrs. Bartowski sa.
Jag fattar inte varför han fortsätter lita på henne.
Hon sårar honom bara.
Inte längre. Hon kommer berätta det vi vill veta.
Okej, låt mig bara...
Det här är varför vi låter dig sitta kvar i skåpbilen.
Du stannar här.
Jag kanske skulle prova en sista sak från handboken.
Snälla gör inte det.
Det svenska repknepet.
Det funkade faktiskt!
Och jag behövde inte bryta tummarna.
Vad gör vi nu?
En duell med pytte-vapen.
En garde.
Hallå där!
Lite hjälp kanske?!
Här! fånga!
Nu är det nog!
Du ska berätta var Chuck är, nu!
- Jag vill träffa min dotter. - Vi diskuterar inte vad du vill.
Chuck kom hit imorse för att han litade på dig,
och nu är han försvunnen.
Om han är med min handläggare så är han i säkerhet.
Men varför har han inte hört av sig?
Han kanske inte vill träffa dig.
Chuck berättade om ert gräl.
Jag kan inte skydda din son om jag inte vet var han är.
Jag försöker också skydda honom.
Vilket är varför jag inte kommer att säga något till er.
Den enda jag vet att jag kan lita på är min son.
Mrs. Bartowski.
Morgan Grimes?
Jag har inte sett dig sedan du var nio år.
Jag har inte ätit en bra rispuffskaka sedan dess.
Vad gör du här?
Det är en lång historia, men saken är den
att det är lite mitt fel att Chuck är försvunnen.
Om du berättar var han är
så ser jag till att de ger dig vad du vill ha, okej?
Jag lovar, du kommer att få träffa Ellie, men...
Du måste berätta för oss.
Du kan lita på mig, Mrs. B.
Om ni låter mig träffa Ellie,
så berättar jag var Chuck är.
Vi kommer inte in i förarkabinen. Hittade du några fallskärmar?
Jag hittade en!
Vår flickvän rör på sig.
Skynda dig. Vi måste hitta en fallskärm till.
Det finns ingen fler, jag har letat överallt.
Vad ska vi göra?
Jag driver bara med dig.
Så klart det finns en till fallskärm.
Vem har hört talas om ett flygplan med bara en fallskärm?
Är du okej?
Det är bara så... spännande.
Det påminner mig om det där kanon-avsnittet av "Alias".
Jag älskade den serien.
Är du redo?
Ja, så redo jag någonsin kan bli.
Låt oss göra något fantastiskt.
Charles, du är vaken.
Hur kom vi hit?
Det var fantastiskt tills du slog dig medvetslös när vi landade.
Turligt nog fick jag upp oss på fårbilen.
Bra jobbat...
Vart är vi... på väg?
Den här tjommen ska till lammkotlettfabriken,
så nämn inget om myntasås.
Vi är på väg till Änglarnas Stad
för att skaffa information som kommer att rentvå Frost.
Det är ju toppennyheter.
Jag hoppas du inte tycker att jag är näsvis,
men varför vill du så gärna hjälpa Frost?
Du har väl inte en flinga med henne, eller?
En flinga? En flinga med henne... nej!
Jag skulle aldrig ha en flinga med henne.
Aldrig någonsin!
Vi har en strikt yrkesmässig relation.
Och jag har en flickvän.
Så bra för dig!
För det mesta. Vanligtvis, är det bra.
Det måste vara svårt att vara en agent i fält
och ha en relation.
Särskilt när hon också är en spion.
Ja, det komplicerar ju allt en smula.
Påminn mig inte!
Vi är mitt inne i vårt första gräl.
Jag menade inte att... Ursäkta mig.
Nej, jag pratar gärna om det.
Det började för några år sedan...
Hon vet att du kommer.
Kom in.
Eleanor.
Jag beklagar, Ellie, jag måste vara med.
Det är lugnt. Jag förstår.
Lite saft?
Det vore gott, tack.
Jag är ledsen att du ska behöva se mig så här...
Saker är så komplicerade nu, men jag ville träffa dig.
Bara du och jag.
Jag vet inte vad jag gör med de här underläggen.
Jag använder inte ens underlägg...
Det är okej.
Ni är alla vuxna.
Jag vet att det är uppenbart, men...
men när jag tänker på dig ser jag fortfarande en ranglig liten flicka.
För lång för sin ålder,
osäker på om hon passar i sitt eget skinn.
Din far och jag brukade ta dig med på åkturer
i hans bourgognefärgade 1968-års Mustang.
Du brukade sitta mellan oss med benen ihop dragna.
Kommer du ihåg?
Jag kan inte fatta att jag glömt.
Jag kommer ihåg...
Jag kommer ihåg de där blå skinnsätena.
Din far specialbeställde de där blå skinnsätena.
Att se dig sova mellan oss på de här långa turerna
var ett av mina bästa stunder.
Jag ville bara veta vad som hände.
Jag vill veta sanningen.
Jag antar att det började med en vetenskapsman.
Hans kodnamn var Orion.
Men hans riktiga namn var Stephen Bartowski.
Att jag gjorde det för din och Chucks skull hoppas jag kan göra någon skillnad,
men jag vet att det inte gör det.
Förlåt. Vi måste åka nu.
Tack.
Ni höll er del av avtalet, jag tänker hålla min.
Du tycker inte att jag bryr mig om min familj, men det gör jag.
Om din MI6 handläggare verkligen existerar,
så säg åt honom att komma hit med Chuck.
Det finns en kopplingsstation som jag ringer in till.
Om min handläggare har angett var han befinner sig,
så kan jag ta er dit.
Träffar han mig vet han att han kan lita på er.
Ring samtalet.
Allt vi behöver för att bevisa att Frost är en MI6-agent
finns på disketterna i det där bankfacket.
Där är de.
Älskling, mår du bra?
Jag åkte hem så fort jag kunde. Hur gick det med din mamma?
Hon nämnde en sak medan vi pratade.
Hon berättade om en bil som min pappa en gång hade.
En 1968 års Mustang cabriolet.
Med blå skinnsäten.
Det är ingen kod, Devon. Det är en riktig bil.
Pappa måste ha lämnat den till mig.
Kom så åker vi och hämtar den.
Snabbt nu.
Chuck!
Sarah? Vad gör ni två här? Jag trodde Beckman beordrat...
Jag trodde du var i knipa.
Agent Frost...
Jag är så glad att du är okej.
Tuttle. Har du disketterna?
Vi är halvvägs.
De kommer bevisa att jag inte är en förrädare.
Men det finns ett mindre bekymmer.
Disketterna kan bara läsas på en viss dator.
MI6 har en i London.
Vänta ett slag...
Disketterna är till en Phalanx XR-12 dator.
Vi behöver inte åka till London. Jag vet en här i Los Angeles.
Vad väntar vi på?
Frost ska ingenstan.
Beckmans order var tydliga. Jag tar henne till Borgen.
Nej Sarah, du får inte. Vi är så nära.
Ett bankrån?
Nej, de är inga bankrånare, Charles.
De är Volkoffs män.
Och den oförstörbara kvinnan.
Ingen här vill spela hjälte.
Ta pengarna. Ta vad ni vill.
Ta bara inte våra liv.
Behåll byxorna på.
Du är inte min typ.
Och det är inte dig jag letar efter heller.
Hur kunde Volkoffs män hitta oss?
Någon måste ha väglett dem hit.
Skyll inte bara på henne.
Nej, han har rätt.
De måste ha förföljt Charles och mig.
Låt honom förklara.
Ert gräl att bleknar i jämförelse.
Som en piss i Mississippi.
Finn det någon du inte har berätta för om vårt gräl?
Tja...
De har omringat dem därinne.
Vad ska vi göra?
Om vi tar oss in genom bankens tak,
så kan vi överraska Volkoffs män.
Snyggt... Ge dem ett helvete!
Kommer du?
Jag trodde du ville att jag skulle stanna i skåpbilen.
Du kommer inte lära dig något om du stannar här.
Jag förlåter dig också, Casey.
Fattar inte att du talat om vårt gräl med alla utom med mig.
Kom nu.
Jag väntade bara på att lugna ner mig lite.
Det är vårt första riktiga gräl som ett par,
och alla vet att det sätter ribban för alla kommande gräl.
Du visar alltså vägen genom att berätta för alla andra
vad du tänker och känner innan du berättar det för mig?
Du får det att låta så illa.
Du kunde ju lika gärna ha skrivit om grälet på Friendster.
Friendster? Man slutade använda Friendster för fem år sedan.
Du fattar vad jag menar.
Du träffade nyss honom och han vet redan allt om oss.
Hur vet du att du kan lita på honom?
Javisst, ja. Glömde alldeles...
Du kan ju inte lita på någon om inte Beckman säger åt dig.
Det där var inte schysst.
Inte schysst? Vänta nu ett slag.
Något som inte var schysst var det som du gjorde.
Du kunde ha berättat för mig innan ni arresterade henne.
Jaså? Och sett på när du begått förräderi och hamnar i fängelse?
Ungar, nu får ni sluta.
Vi måste göra något.
Ni gör ju ingenting.
Jag stannar också i skydd
Han är bara en handläggare.
På tio hoppar vi över disken.
Två killar, jag tar den stora, och du tar den lilla.
Jag kan också hantera den stora killen, vet du.
Det här är jobbigt.
Hur kommer det sig att du alltid slåss mot de stora killarna?
Nej, jag menar att gräla med dig är jobbigt.
Jag avskyr det.
Jag med.
Jag har tänkt på dig hela dagen.
Jag har bara försökt skydda dig från att bli sårad.
Bakom dig.
Jag behöver inte att du skyddar mig.
Jag behöver att du tror på mig.
Jag tror på dig.
Jag menar verkligen tro på mig.
Även när du tror att jag har fel.
Två fältagenter i strid!
Vilken uppvisning!
Jag är ledsen, Charles.
Det hänger på dig nu.
Vi tänker inte lämna dig.
Casey, vi har en man skadad. Var är du?
Jag klarar mig.
Ta disketterna... till datorn ...och avsluta det.
För Frosts skull.
Casey är på väg. Du är snart i trygga händer.
- Men vi måste åka nu. - Vad är det du säger?
Men dina order då?
Jag ska inte kämpa emot dig mer.
Om du litar på henne, så...
...så räcker det för mig.
Du klarar dig.
Nu åker vi till Orions bas.
Jag har alltid trott att din far sålde huset.
Hur länge har det här funnits här nere?
Jag vet inte.
Jag fick reda på det efter att han...
Det är hans livsverk.
Datorn är här borta.
Ingen orsak.
Bara en vanlig dag för en samhällets beskddare.
Ingen rör sig!
Snälla, jag har barn.
Här, ta nycklarna till valvet.
Min bilnyckel är där också. Jag har en snygg Camry...
Tyst! Jag är federal polis.
Och jag är med honom.
Ni borde ta en titt på taket.
Jag läste en intressant artikel om asbets.
Farliga grejor, och ni har det överallt här.
Grimes! Knip igen!
Okej, kniper igen.
Vi letar efter en skadad agent.
Vart tog han vägen?
Han är där...
...borta.
Det här stämmer inte. Det måste vara ett misstag.
MI6-akterna ska finnas här.
Stanna här.
Sar... Sarah?
Vart tog du vägen?
Din far ville inte att du skulle se det här.
Se vadå?
Men jag vet nu att han hade fel.
Chuck, ducka!
Vad gjorde du...?
Tuttle.
Hur kom du hit? Du blev ju...
Du blev ju skjuten. Vad gör du här?
Det finns ingen Tuttle, Charles.
Mitt namn är Alexei Volkoff.
Jag tror visst du letade efter mig.
Varför gör du så här?
Det är så patetiskt.
Orion slösade hela sitt liv på att leta efter en kvinna
som inte ville bli hittad.
Frun som han så gärna ville tro på
var exakt det hon verkade vara.
En förrädare.
- Du berättade för honom om... - Om min man, självklart.
Och att han inte betydde något för henne.
Vet du, Charles...
Det är chockerande hur Orion kunde övertala dig
att följa i hans fotspår.
Vad var han för dig?
Din mentor?
Han var en bra karl.
Han var en dåre.
Precis som du, Charles.
Om du hade låtit det vara, hade det här inte varit nödvändigt.
Men du kunde inte låta det vara.
Jag hade mina skäl.
Det hade du säkert.
Frost är expert på illusioner.
Men hon lyckades inte lura din flickvän, va?
När ni fängslade Frost stod det klart för mig
att jag var tvungen att gå in och se till att hitta Orions lilla bas
och förstöra hans information.
Tillsammans med alla de som känner till den, så klart.
Tack för att du ledde oss hit, Charles.
Jag hade inte klarat det utan dig.
Jag trodde på dig.
Ta det inte personligt.
Det finns ingen vits med att dö fylld av ånger, eller hur?
Frost...
Skydda honom.
Ska vi avsluta det här?
Ursäkta mig.
Det var verkligen trevligt att lära känna dig.
Du hade rätt om henne hela tiden.
Jag kunde inte inse det. Jag ville...
Jag ville inte inse det.
Flasha! Kom igen nu!
Mamma gjorde något med mig med den där apparaten.
Din mamma gav oss en utväg.
Hon jobbar kanske för Volkoff,
men hon har även skäl till att inte låta oss dö.
Skynda på.
- Vänta! Min fars arbete då? - Vi hinner inte. Kom nu.
Chuck, mår du bra?
Sarah, jag kan inte flasha mot Intersekten, den är borta.
Min fars forskning, allt han någonsin skapat...
Allt är borta.
Han sa att den skulle stå utanför och vänta på oss.
Det är verkligen pappas bil.
Jag fattar inte att den funnits här hela tiden.
Den är vacker.
Eleanor, om du läser det här,
betyder det att jag inte längre finns kvar hos dig,
och jag vet att du kommer att klara dig.
Jag önskar att jag kunde ha varit den far du förtjänade,
men vår familj har en massa hemligheter,
hemligheter jag hållt hemliga för att du var så ung,
och för att jag inte ville såra dig.
Jag vet att du idag är en vuxen kvinna,
men du kommer alltid vara min lilla flicka,
uppkrupen på mellansätet i den här bilen.
Det här är min sista gåva till dig, Eleanor,
och jag ger dig den av en orsak.
Jag litar på att du vet vad du ska göra.
Jag älskar dig, för alltid! Pappa."
Översatt och omsynkad av MITO TNs Översättargrupp, © 2010
Text hämtad från www.Undertexter.se